- Har du hørt om ultralydsscanningen? - Ja, mor siger, det bliver en pige.
Tag et billede af min ryg. Bobby, hiv lige op.
Ej, hvor blev den bare flot!
Fedt nok. Jeg har tænkt på at få en af en edderkop.
En sort enke, der kravler op mod øret. Sådan lidt et symbol på døden.
Det kommer an på, om vi får råd. Brylluppet koster jo en del.
Hul i det. Man skal jo for fanden også leve lidt, ikke?
- Må jeg gå med og se en film? - Nej, det er nusseaften.
- Bobby var ude sidste nussefredag. - Ja, jeg blev lidt vissen.
Jeg går med. Jeg trænger til at gå lidt... Vent, det er jo ham gutten!
Jonny Björk, ham fra tv. Han er skideskæg. Skal vi købe billetter?
Jeg kan ikke gå til den slags. Det varer nok to timer -
- og jeg er jo nødt til at ryge.
Nej, det kan være lige meget.
Hvor er alle folk henne? Er der et andet arrangement i byen?
- Sker der noget andet? - Spørger du mig?
- Eller er det en del af showet? - Nej, jeg spørger dig.
Nå... Dvd-biksen får nye film om onsdagen. Måske er det derfor.
- Hvad er det, der lugter? - Sulfatfabrikken.
Nå, så må jeg vel køre de 400 km tilbage til Stockholm.
Kan du ikke bare vise starten af showet?
Det er ikke et show. Det er et teaterstykke.
- Må jeg så tage et billede? - Ja, ja da.
Bare ét til.
BRYLLUPSFOTOGRAFEN
Hold op med det der og koncentrér dig om arbejdet.
- Vi vil ikke have nogen ulykker. - Vi venter på en leverance.
- Må jeg ikke fotografere imens? - Nej, det ser ikke godt ud.
Folk taler om, at du får særbehandling, fordi du er min søn. Og det går ikke.
Flyt dog hjemmefra. Du bliver jo 29.
Hvorfor det? Jeg har egen indgang, egne penge, eget køleskab.
Spændende.
Robin, nu ved jeg, hvad vi skal give dem i bryllupsgave.
- En barnevogn. - Jeg har en bedre idé.
Gud, Bobby og Malin falder da døde om. Nej, hvor sjovt.
- Alle må bare spytte lidt i kassen. - Sikke en god idé.
- Ove, hør her... - Vent lidt.
Det er Ove.
Ja?
Ja.
Javel.
Godt, jeg kommer op.
- Robin! Det begynder nu. - Jeg kommer.
Nu gælder det 100.000 kr. Her kommer spørgsmål nr. 10.
Spørgsmålet til 100.000 kr.
Eiffeltårnet i Paris blev bygget til verdensudstillingen...
- 31. marts 1889. - Hold da kæft.
Jeg kan intet hele næste uge. Der er noget i tv hver anden aften.
- Ti nu stille. - Nej, hvor ser han sur ud.
Hvor er niveauet bare lavt. Skræmmende lavt.
Eiffeltårnet blev indviet...
- I 1889. - Du burde stille op i programmet.
- Jeg har ikke behov for at vise mig. - Du ved jo alt.
Jeg trives bedst i baggrunden. Arbejdsom, men ude af syne.
For resten kom stålet til Eiffeltårnet fra Värmland.
Og det har stået i 120 år.
Der er en toværelses ledig i det nye byggeri. Jeg vil måske flytte derned.
Hvad er der, far?
Sagde jeg noget dumt?
Det her med at flytte... Jeg ved ikke rigtig.
- Det er jo kun 150 m herfra. - Ja, det ved jeg godt, men...
Det er bare ikke rigtig tiden at få flere udgifter.
- Kommer der da en fyringsrunde? - De lukker sandsynligvis fabrikken.
- Hvor stor er sandsynligheden? - Stor.
Det er de svin i Stockholm.
Men sig intet om det. Folk skal ikke gå i panik.
Ikke en lyd til Bobby og Malin her inden deres bryllup.
Så det er meget vigtigt, at jeg udstråler ro nu.
Man er trods alt lidt af et forbillede i byen.
- Men skal vi så flytte? - Altså, Robin...
Har du da ikke lært noget i skolen? Staten giver en noget andet -
- eller også får man bistand. Det er ikke noget at skamme sig over.
Vi kan jo ikke gøre for, at jobbene forsvinder. Vi har ikke gjort noget.
Og så lidt tættere sammen.
- Jeg tager lige et her. - Hvor cool!
Perfekt.
- Det er altså fabrikkens gummiged. - Ja, det ved jeg godt.
- Det er mig, der har ansvaret. - De lukker alligevel.
- Ikke et ord om det i aften. Okay? - Ja, ja.
- Jeg troede, jeg ville abortere! - Hul i det.
Så er det Bobby og Malins bryllupsbillede!
- Velkommen til, Jonny. - Hvordan kan I bo den stank?
- Kan du ikke lugte det? - Det er fabrikken.
De lukker den snart. Men det må du ikke sige.
Vi går ind gennem køkkenet, så ingen ser dig. Det bliver en overraskelse.
Ove skal holde tale.
Hold kæft!
Vi värmlændinge findes overalt i verden.
Julia Roberts, hende fra "Pretty Woman" -
- hun har rødder her.
Buzz Aldrin, ham på Månen, han har värmlandske aner.
- Zarah Leander. - Og så er der Kenny Bräck.
Og snart bliver der født endnu en värmlænding -
- som vi kan være stolt af.
Her skal produceres racerene värmlændinge, kan jeg godt love jer.
Åh, Värmland du smukke
du herlige land
du kronen over det ganske svenske rige
Ja, hvis jeg kommer her til det helligste land...
Hej, Jonny. Har du udtænkt noget godt?
Ja, jeg har en god digtsamling med af Jan Øyvind Salberg Gagnef Brøjs.
Kan du ikke bare fortælle frække vittigheder som i tv?
- Jamen er det ikke et bryllup? - Jo, men gommen elsker den slags.
Jeg er ikke helt til det. Jeg bor jo i smørhullet.
- Smørhullet? - Ja. Min far er driftsleder.
Så vi bor på en lidt finere vej. Med havudsigt og den slags.
- Jamen dog. - Fik du mine billeder?
- Jeg drømmer om at blive fotograf. - Så vågn op og bliv det.
Det er ikke sådan lige. Man skal have et lokale og et bedre kamera.
- Så må du tage et lån. - Der er vist ikke noget marked her.
Så må du jo flytte derhen, hvor markedet er.
Nej, jeg trives her. Her er helt fint.
Hold kæft! Malin, du er ikke bare fin.
Du er også klog.
Du er nok den mest intelligente pige, jeg har mødt.
Og jeg har jo mødt en del.
Så derfor tænkte jeg...
Skål!
Ja, søster og Bobby. Vi har alle sammen splejset til den her gave.
Det er faktisk en næsten hel uvirkelig gave.
Det er et minde for resten af jeres gifte liv.
Hold på hat og briller. Velkommen til Jonny Björk!
- Nå, så her er bryllup? - Jeps.
Sidst Ingvar Oldsberg skulle giftes -
- ville han gerne se fin ud, så han gik til frisøren.
Frisøren spurgte lidt forlegen -
- hvordan hr. Oldsberg gerne ville have sat sine tre hår.
- Vent, jeg er ikke færdig. - Hvorfor er du ikke i tv mere?
Vi kan lave en underskriftindsamling og sende den ind til tv.
Jeg vil ikke i tv, ganske enkelt.
Det er ikke alle, der vil det. Jeg vil ikke.
Kom nu, sig noget sjovt.
Apropos den her stank, som I alle sammen lever i døgnet rundt -
- lod Robin mig forstå, at man ikke tænker over den, når man bor her.
Måske skulle jeg, der kommer udefra, beskrive den?
Det er altså lugten af arbejde, at du ved det.
Ja, der er vel også positive sider ved stanken.
Man behøver ikke give hunden skylden, hvis man har dårlig mave.
Men I behøver jo snart ikke give hunden skylden -
- her når de lukker fabrikken.
Far? Far, lukker de fabrikken?
Ja.
- Men du er jo på barsel. - Ja, men hvad med bagefter?
Ja, sådan. Sådan.
- Undskyld, Jonny, men... - Jeg vil have min hyre.
- De vil have deres penge tilbage. - Det koster 10.000 uanset hvad.
- De er jo bare humørforladte. - Okay, så gør vi sådan her.
Har du et godt job i Stockholm, kan jeg komme og fotografere gælden af.
- Jeg tænker på at starte eget firma. - Nej, vær nu ikke så dum.
Folk bliver jo gift hele tiden. Man kunne tilbyde hele pakken.
Billeder, musik og mad.
Du skal ikke optage lån, Robin. Bankerne er lumske.
Altså ikke over for mig. Det tør de ikke.
- Kunne du og mor ikke kautionere? - Jo, det kunne vi vel godt.
Men tænk, hvis det går dårligt. Vil du løbe den risiko?
Jamen hvad er alternativet? De lukker jo fabrikken.
- Jeg skal jo leve af noget. - Ja, og nu skal du høre hvordan.
Fyld fryseren op med vildt, arbejd sort og vent på bedre tider.
Stockholm skal ikke få deres vilje. De skal sgu ikke få os til at flytte.
Nej, nej.
- Hvad har det kostet? - Nå, er du hjemme?
- 80. - 80.000? Jøsses!
- 98.000 med objektivet. - 98.000?
Så du optog et lån? Hvem har kautioneret?
Det var et telefonlån. Så er der ingen, der behøver at kautionere.
Jeg sætter en annonce i avisen, og så vælter opgaverne ind.
MOLKOMS FABRIK LUKKES
Du burde fotografere glade mennesker og ikke svælge i folks ulykke.
Brormand, har nogen reageret på annoncen?
Der er gået en uge. Sælg kameraet og kom ned på jorden.
- Jeg har sat en ny annonce i nu. - Er det drømmen?
At fotografere andres bryllupper, når du selv er ungkarl?
Kom ikke til os og klynk, når du får besøg af fogeden.
- Jeg giver din far ret. - Du har intet med det at gøre.
Det har jeg da. Han bliver jo morfar til min unge.
Og nu gælder det spørgsmålet til 100.000 kr...
Hej, Robin. Det er Jonny Björk.
Med hensyn til den gæld... Jeg skal have taget nogle billeder. Ring.
- Hvor skal du hen? - Jeg har et fotojob. I Stockholm.
- I Stockholm? - Jeg har jo den gæld til Jonny Björk.
Vent nu lige lidt.
Du kører ikke i min bil. Ikke i den trafik derinde.
- Lad ham tage den weekenden over. - Man skal yde, før man kan nyde.
- Jeg synes, du skal give ham lov. - Han skal lære at klare sig selv.
Ved at arbejde sort, mener du?
Pis.
Undskyld. Undskyld.
Perfekt. Flot.
- Må jeg lige tage et lille et? - Hvem er du?
Hej. Robin. Bryllupsfotograf.
- Jeg skal tage lidt billeder. - Hvem har bedt dig om det?
Jonny Björk. Han vil give billederne til brudeparret.
- Vi er i kjole og hvidt her. - Ja, det kan jeg se.
Du er lidt i vejen. Og vi har ikke brug for billeder inde fra kirken.
Hej. Hej...
Jamen så venter jeg her og tager portrættet efter kirken.
- Hip, hip! Hip, hip! - Den går ikke, du...
Undskyld. Vent...
Vent. Jeg skal først tage portrættet.
- Dem har vi fået taget. - Det gjorde vi i går.
- Så kører jeg med i bilen. - Nej, ved du nu hvad...
Hej, hej.
Undskyld, men hvad laver du til vores bryllup?
Jeg er bryllupsfotograf. Robin. Fra Molkom.
Så jeg kommer langvejsfra. Hvornår mødte I hinanden?
- For tre somre siden. - Det var verdens bedste sommer.
Tag den nu med ro. Du har blameret mig nok.
- For brudeparret. Hip, hip! - Hurra, hurra, hurra!
Hurra.
Skål.
- Skulle der ikke være fire hurraer? - Ikke her.
Træd nærmere, alle sammen!
- Du glemte den her. - Tak.
- Så du er også fotograf? - Ja.
Jeg er hyret af Jonny Björk, ham fra tv.
- Fik du nogle gode billeder i kirken? - Ja, men med lidt lange lukketider.
Ham svansen ville ikke lukke mig ind.
Jeg ville aldrig gå i sådan noget 1800-talskluns.
Hvem har hyret dig?
Det er nogle blærede festlokaler. Er det ikke rigtigt?
Robin, det er ikke festlokaler. Det er et privat hjem.
Den der lille plasticdims, man lukker brødposer med, har betalt for det.
Classes familie turde satse.
Og tag dine sko på. Vi er ikke barbarer her.
Hej, far. Har du tjekket telefonsvareren?
- Om nogen har set annoncen. - Hvor er du?
Til et bryllup i Djursholm. På Skattesnyder Allé 4.
Det er som i en James Bond-film, når de er hjemme hos skurken.
- Jo. - Nej...
Der er champagne og mad med hvidløg, der serveres af modeller.
- Hold nu op. Du får din mor. - De bor fandeme i et helt slot.
- Med søjler og alt muligt. - Søjler?
- Hvem er med til brylluppet? - Multimillionærer.
Så, venner. Ikke mere snak. Bordet er dækket. Velbekomme.
- Robin... - Jeg er ved at dø af sult.
- Tror du, man kan få en plads? - Du er færdig her nu.
- Hvordan finder jeg tilbage? - Det må du selv klare. Vi ringes.
I to skal sidde der...
- Vi kan godt finde dig en plads. - Nej, jeg skal gå. Har du en plads?
- Ja. - Hvorfor har jeg så ikke fået en?
Dagens første hykler...
...undskyld, taler behøver vist ingen præsentation.
Emballageindustriens Don Corleone.
"The Last Tycoon". Værsgo, Classe.
Ja, Jonny Boy. Skal du virkelig med os ud at sejle i år?
Elsa, du har haft mange forelskelser.
Først var mor og far din store kærlighed. Men det gik jo over.
Så var det Pontus i Torekov.
Eller var det hans Vespa, du var forelsket i?
Ja, den næste store forelskelse var jo Justin Timberlake.
Ja, herregud. Det blev temmelig dyrt for mig -
- da du skulle rejse rundt i hele USA for at se alle hans koncerter.
Vi måtte endda udskyde at få nyt køkken det år.
Synd for svansen, han har sådan en lille fimsedatter.
Astrid, gør nu ikke som din søster.
Sats på en svensk rockstjerne. Så bliver det knap så dyrt for farmand.
Hvorfor sagde du ikke noget?
Filip, vi har tilbragt mange hyggelige somre sammen -
- og der skal nok blive flere. Du skal med ud at sejle.
Jeg skal lære dig at manøvrere en 54 fod lang båd rundt om Tjörn.
Er der kommet nogle job ind på telefonsvareren?
Nej, heller ikke på mobilen. Fandens.
Nå, men jeg kommer hjem nu. Jeg skal bare lige give kunden billederne.
Hej, her er billederne.
- Skal du ikke tjekke? - Hvad dag... Hvad er klokken?
- 11. - Fandens også... Dåben.
Vent, du skylder mig stadig penge, og jeg har ikke fået købt en dåbsgave.
- Du kan låne noget tøj af mig. - Men jeg skal hjem.
Hjem til hvad?
Hej, hej. På den igen.
- Er det ikke de samme som i går? - Jo. Det er jo gratis mad og sprut.
- Jeg kan få dig med til spisningen. - Nej, jeg kan ikke lide deres facon.
- Bare stram dig an. - Jeg kan kun være mig selv.
Ja, desværre.
Jeg har en af Sveriges bedste fotografer med.
Han vil tage billeder af dåben som en gave til lille Ludvig.
Jeg kan se, I har bestilt godt vejr igen i dag.
Jeg har taget ham Robin med, som jo også tog billeder til brylluppet.
Jeg tænkte, at jeg ville give dem som bryllupsgave.
Jeg tager den bagefter. Jeg kan ikke slæbe rundt på noget nu.
- Og ellers? - Jeg skal sejle båden op fra Torekov.
Nå... Har du brug for hjælp?
Hjælp? Nej, er du ikke ude at optræde på slap line i weekenderne?
- Det er nogle fantastiske billeder. - Synes du?
- De er bedre end bryllupsportrættet. - Han er en eftertragtet fotograf.
Specielt i min branche. Alle vil have ham.
Se nu lidt glade ud. Hvordan ser I ud, når I er lykkelige?
Kom, så skal du se.
Det der hvide hus boede jeg i engang. Husene her koster 10-20 mio.
- Hvorfor flyttede du? - Jeg blev træt af plæner og fyrrum.
Værsgo, så er der serveret.
- Du skal sidde der. - Er du her?
Du har jo set mig hele tiden.
Værsgo at tage plads.
- Astrid. - Robin.
Hæld bare lidt mere op.
Dine billeder fra brylluppet var superflotte. Har du en portfolio?
- Portfolio? - Altså en mappe med dine billeder.
Sådan en, du kan vise frem for at sælge dig selv.
- Jeg betalte for whiskysmagningen. - Kan I ikke holde en lille pause?
- Bliver de gift rigtigt? - Ja. Sådan foregår det nogle gange.
- Kender du dem? - Nej, nej. Det var bare et job.
Du kunne udstille dem. En udstilling.
Hvem køber bryllupsbilleder af fremmede?
- Du har din helt egen stil. - Har jeg det? Kan jeg begå mig her?
- Du kan jo prøve. - Hvad kunne man få for billederne?
- Vi går. - Skal vi ikke spise?
Nej, vi skal gå. Vi er færdige her.
Classes kone ser godt ud, men hun kan være noget så dum.
Hun er fra arbejderklassen, men det er tys-tys.
Men det er ikke så nemt at skjule med den dialekt.
Tak for turen. Kør forsigtigt.
Vent lidt, Robin. Du har mit tøj.
Men tag det med hjem og få det renset og send det så med billederne.
I har vel et renseri? For det skal ikke hænge udenfor i den der stank.
Hej, ved du, hvor jeg kan leje en lejlighed?
Man lejer ikke her i byen. Man køber. Hvis du har en million -
- kan du få 15 kvm i en gammel cykelkælder eller sådan noget.
Nå, men jeg ville bare lige høre. Hav det godt. Hej.
Vent. Smutter du så nu?
Sikke en generation. Straks der er lidt modgang, smutter man.
Slår pigen op, må man til psykolog. Arbejder man to dage, får man stress.
I vil have alting gratis. Man kører i metro uden billet -
- og downloader ting fra nettet. Man kræver ind, men vil have alt gratis.
- Hvem skal betale min pension? - Jeg har slet ikke prøvet metroen.
Undskyld, jeg hidsede mig op. Det var ikke rettet imod dig personligt.
Jeg har et værelse, du kan låne. Jeg har ikke fået gjort rent.
Eller rengøringsdamen har ikke. Hun har så meget andet at ordne.
Skal du virkelig skylle dem ned med alkohol?
Ja, selvfølgelig. Ellers virker de jo ikke.
For helvede... I morgen skal jeg til Grums for at spille "Doktor Glas".
- Er det ikke det, du gerne vil? - Nej, jeg vil stå på en rigtig scene.
Jeg vil ikke tonse rundt som en anden klovn... Men jeg har gang i en masse.
En hel masse. Jeg må sige nej til ni ud af ti ting.
Det er mine ni spisesedler.
Man bliver jagtet hele tiden. Man kan aldrig være i fred.
Jeg forsøger at holde dem på afstand -
- for man må jo bevare en vis grad af integritet i det her job.
Én til, så har jeg ti.
Når man er med i ti-klubben, er man udødelig.
5000 om måneden, og så er jeg flink. Jeg kan ikke gå lavere.
Godt, 3000. Men så må du ikke bruge solariet, for det er dyrt i strøm.
Og jeg skaffer en bedre seng. Tror jeg. Ja...
Og så betaler man altid tre måneders depositum i Stockholm. Så 9000.
- Stylingen er bedre end billederne. - Aha.
Men det her er mere event-billeder. Har du forhørt dig hos aviserne?
- De bruger jo reportagefotografer. - Ja, men de er fuldt besat.
Det er virkelig flot arbejde.
Men du virker ikke rigtig som den type fotograf, vi søger for tiden.
Jeg kan ikke tage hjem, før jeg har fået ordnet bulen i bilen.
Lad mig give dig et tip. Hvis man ignorerer problemet længe nok -
- forsvinder det som regel af sig selv. Det lærer man af at lave tv.
Jeg må løbe. Betaler du? Så afregner vi senere.
Jeg har lidt travlt nu. Vi afregner senere.
Det er kun et par øl. Jeg har et møde med en filmproducent. Vi tales ved.
Hallo? Hej, mor. Hvad laver du?
Jeg drikker en kop kaffe. Vi har betalt første afdrag på dit lån.
6000, 18% i renter. Hvornår får vi de penge?
Ja, for fanden... Jeg sætter dem ind på din konto hurtigst muligt.
- Ja, det håber jeg. - Hej.
- Du kan få 30.000 kontant. - Jeg går ikke under 40.000.
40.000 eller højere. Det er jo bare en dør.
Nej, så kan det sgu være lige meget.
Så okay!
- Hej, må jeg se din portfolio? - Hej.
Jeg tror, jeg er flyttet hertil.
Må jeg så komme ind og se din portfolio?
Ja.
- Skal du til fest? - Nej, jeg kommer lige fra arbejde.
- Går du klædt sådan på arbejde? - Tydeligvis.
Her er nogle modebilleder, Jonas lod mig tage selv.
- Jonas? - Jonas Molin. Jeg er hans assistent.
De er jo skidegode.
Hold da kæft. Han burde være din assistent.
Nej, det ved jeg nu ikke.
Hvad er det? Et gardin?
- Det er fra min søsters bryllup. - Nå, ja. Cool.
Skal vi starte firma? Vi kunne leje et studie og bare gå i gang.
Vi kan nå helt til tops. Skid hul i ham Jonas.
Nå, så ikke.
Ligger Stureplan langt herfra? Jeg vil gerne se den.
- Jeg ved ikke... - Jo, kom nu. Jeg vil se det skidt.
Hvor ligger selve Stureplan så?
Her.
Er det det her?
Jeg troede, her ville være lidt mere imponerende. Med neonskilte og sådan.
- Vi kunne arbejde godt sammen. - Vi er for forskellige.
Så er du den forskellige. Ved du, hvordan man arrangerer en udstilling?
Mor har en. Men uden mine billeder. Hun synes ikke, foto er kunst.
- Kan du ikke få din egen udstilling? - Jeg har ikke råd.
Den er god med dig. Du har vel penge.
- Jeg klarer mig selv som alle andre. - Ja, sikkert.
Han er smart, din far. Det er genialt med den plasticdims til brødposerne.
Min familie alene må have købt 10.000 pakker brød i årenes løb.
Det var min farfars idé. Far arvede bare.
Hvor rig er han? Han kunne finansiere os.
Hvis du vil date min far, kan du bare ringe til ham, ikke?
Nå, så blev hun sur.
- Det er Robin. - Du er blevet onkel.
- Malin fødte i nat. - Fedt. Hils dem. Har hun det godt?
Ja, og jeg skal bruge bilen. Vi er nødt til at sælge den.
Bare giv mig en uge, så får du bilen.
- Jeg er ved at få gang i firmaet. - Forvent nu ikke for meget.
Hvis du ikke har tid, kan jeg sende Bobby efter bilen.
Hallo?
Hej. Hovedrolle på Stadsteatern.
Det er da fedt. Hvad er det for et show?
Det er ikke noget show. Jeg er ikke danser.
Det er et stykke, der hedder "Sjælen".
Det er en eller anden skuespiller, der er blevet syg.
- Han har vel fået hybris. - Er det en komedie?
Synes du, "Sjælen" lyder som en komedie?
Nej, jeg er færdig med komedier.
Humor er forgængelig. Elendighed holder meget længere.
- Hvad har du bedrevet? - Jeg har været sammen med Astrid.
Det overraskede mig, hun ikke har nogen penge.
- Overklassen taler aldrig om penge. - Hvorfor ikke?
Her. Læs den her.
"Dannelse og etikette". Folk siger, den er umanérlig god.
Jeg behøver ikke læse den, for jeg har det allerede i mig.
Men overklassepigerne er jo smukke. Fremavlet gennem generationer.
Nej, for fanden. Jeg har jo ikke tid til at tage sol nu.
Hvad mener du med fremavlet?
Alle rigmænd vil jo have smukke damer, ikke?
Og efter et par generationer ser de alle ens ud. Høje, slanke og blonde.
Og så bliver de smukkere og smukkere.
Det er ligesom hjemme hos dig, bare omvendt.
Jeg kan heller ikke nå et bad. Der er fest hos Classe og Cecilia i aften.
Det er kun for Cecilias nøje udvalgte.
Hun vogter over Classes penge, som var det hendes egne.
Hun er lidt urolig over Classes forretningsideer.
- Hvad for nogle forretningsideer? - Det er alt muligt.
Jeg har masser af gode ideer. Kan du skaffe mig et møde med Classe?
Classe? Han hedder Claes for dig og Classe for mig.
Har du nogle kontanter? Du skylder mig stadig husleje.
Jeg har ikke fået mit nye hævekort, og jeg skal købe en gave.
Jeg håber ikke, du udnytter mig, for parasitter er ikke lige min stil.
- Har du nogen? - 9000.
- Kanon. - Må jeg komme med?
Nej. Jeg løber ned og køber en gave. Jeg kommer op om lidt og skifter.
Hyggeligt.
Fantastisk chablis.
Kom ind. Døren er åben.
- Hej. - Hej...
Du kan ikke genkende mig?
- Du er blevet klippet, ikke? - Jo.
Kom ind og sid ned. Jeg henter et glas vin.
Det er ham fotografen. Det må være Astrid, som...
- Astrid er ikke kommet endnu. - Fantastisk.
- Det har jeg malet. - Fantastisk.
- Vil du se nogle flere? - Gerne.
- Jeg har et atelier ovenpå. - Du maler altså? Hyggeligt.
Jeg plejer at lytte til P1, mens jeg maler.
Så min kunst er altid en kommentar til den verden, vi lever i.
Og nu drivhuseffekten er så meget i vælten, maler jeg kun drivhuse.
Ja, drivhuseffekten... Det er en ubehagelig effekt.
Men sikke nogle farver. Utroligt. Helt fantastisk.
Jeg har snart udstilling, så det er lidt nervepirrende.
- Man må jo helst ikke have talent. - Nej, netop.
Det er den forbandede svenske misundelse, som... er der.
Man kan se, hvor Astrid har sin kunstneriske åre fra.
- Synes du? - Astrid og jeg kunne nå vidt sammen.
Man skal bare finde en, der tør satse. Et atelier koster jo lidt.
Hvor godt kender du Astrid?
- Ja, det er vel fotografiet, som... - Så I er altså venner?
Ja.
Vi har kigget på malerierne. Han syntes, de var rigtig flotte.
Jonny inviterede mig. Så kunne jeg jo ikke sige nej.
- Hej, far. - Hej. Et glas vin?
Astrid inviterede mig. Så kunne jeg jo ikke sige nej.
Så må du holde lav profil, for det er mit ry... Du må ikke tygge snus her.
- Er der ingen her, der tygger snus? - Jo...
Men de ved, det ikke er fint. Så de kan gøre det, fordi de ved det.
- Så kan jeg vel også. - Nej, for du er ikke overklasse.
Og så ved de, at du ikke ved det. Nu skal du høre her.
For overklassen findes der ingen overklasse. Man er det bare.
Så man taler ikke om sine bedrifter eller kendte venner.
Man taler ikke om politik, feminisme eller penge.
- Man nævner intet kontroversielt. - Hvad fanden laver de så?
De sejler og går på jagt og drikker og går på jagt.
- Hej, hej. - Hej, Jonny Boy.
- Det er til Pompe. - Tak.
Hvad med lidt mere salt? Og måske en anelse sukker?
- Nå, du har plukket hagl hele dagen? - Ja. Går du på jagt?
- Ja. Alt, hvad man kan skyde. - Buk?
Ja. Jeg sidder altid klar 16. august til bukkesæsonen.
- Hvad skyder du due med? - Ikke Holland & Holland.
Nej, nej, nej. Vent lidt, så skal du se. Løb?
- Side by side. - Ja, for helvede.
Kom, så skal jeg vise dig noget.
Hold øje med gryden. Kom.
Jeg var på Christie's i London og købte dem her.
- God stand, hvad? - Utroligt.
Prøv at mærke. Og de er fra 1927.
- Fantastisk. - Nyt skæfte.
- Selvåbnende. - Ja.
- De kan da ikke have været billige. - Jeg tager den.
Du, jeg har en jagthytte i Sörmland.
Hvad siger du til en weekend der? Så kan du afprøve geværerne.
- Du skyder med luftgevær, ikke? - Jo, jo.
Du, der er fotograf... Hvad siger du om Astrid?
- Hun er utrolig talentfuld. - Mener du det?
Vi taler om at få et atelier sammen. Jeg har en del gode forretningsideer.
Jeg har brug for din hjælp. Det virker, som om Astrid lytter til dig.
Hun skal ikke lege kunstner som sin mor. Fotografiet er en undvigemanøvre.
Hun bliver udbrændt efter en uge på et rigtigt job.
Vi har gjort hende til sådan en slags... tryghedsnarkoman.
Ved at hun aldrig har skullet bekymre sig. Alt skal være en leg.
- Hvor bor du? - Jeg har et værelse hos Jonny.
I min lejlighed? Javel. Tager han penge for det?
- Nej. - Godt, for han betaler ikke husleje.
Han har ikke råd til at betale. Her.
Tag den venstre.
Jeg tænkte, at du måske kunne tale hende fra det der med fotografiet.
Jeg har talt med ham Jonas, hun arbejder for.
Eller arbejder... Hun får ikke engang løn.
Så hvis du skriver et par linjer om dine forretningsideer...
Hvis du hjælper mig, hjælper jeg dig.
Ja, så er det tid.
For Pompe...
Skål.
- Pompe? - Classes farfars gamle hest.
Den er begravet i haven. De holder en latterlig ceremoni hvert år.
- Tak for billederne. De var flotte. - Selv tak.
Dine var også flotte. Men man så ikke, det var os, der blev gift.
Vi forstår en fin hentydning.
Robin, hvis du vil udstille dine billeder -
- kan du få den anden væg på min udstilling.
Nej, jeg ved ikke...
Skal jeg lægge nogle billetter til side?
- Hvad? - Til premieren.
- Hvilken premiere? - På "Sjælen".
Jeg fortalte jo om min hovedrolle på Stadsteatern. I "Sjælen".
- Jeg spiller Sjælen. - Aha.
Det er en drømmerolle for alle seriøse, mandlige skuespillere.
Det er en klassiker, skrevet af Jan Øyvind Salberg Gagnef Brøjs.
- Hvad siger du? - Kan du nå vandet?
Undskyld, jeg må...
Jeg er nødt til at tage den, for det er en dansk filminstruktør.
Ja, det er Jonny Björk. Ja. Okay.
Nej, det er fint. Du ringede på det perfekte tidspunkt.
Altså, teateret... Hvor kedeligt.
Ja. Og så Stadsteatern. Er de ikke lige lovlig røde?
Det ser så fjollet ud, når de springer rundt på scenen.
Ja, alle kan jo se, det ikke er rigtigt.
Hvordan skal han lære replikkerne? Han har end ikke lært at sejle.
Nu taler vi ikke mere om Jonny. Der er intet galt med Jonny Boy.
Cecilia, henter du noget mere vin i kælderen?
- Robin, du vil måske med? - Jeg gør det. Kom, Robin.
Undskyld, men jeg var nødt til at tage den.
Det var lidt vigtigt. Jeg har meget om ørerne.
Hvorfor sagde du nej til min mors udstilling?
- Det er ikke det rigtige forum. - Nu er jeg ikke helt med.
Først er du en glad dreng fra Värmland, og nu kommer du som...
Jeg vil udstille sammen med dig.
Du har inviteret dig selv for at møde far.
De har altid en skør præst eller skuespiller at more sig over.
Det vil være perfekt med en skøn värmlænding også.
Astrid. Den opførsel accepterer vi ikke.
Ja, så er det tid til havren.
Et trefoldigt leve for Pompe. Han leve!
Hurra, hurra, hurra!
Tak for en rigtig hyggelig aften. Fantastisk. Men jeg må desværre gå.
Ja, så går vi ind og fortsætter.
Hvor skal du hen?
Det ved jeg ikke.
Det ved jeg heller ikke.
Måske skal vi samme vej.
- Du har ret. Skal vi prøve? - Prøve hvad?
Vi laver en fælles portfolio og får vores eget studie.
Vi gør det sammen.
Vil du nu ikke alligevel? Du har jo ikke snakket om andet.
Godmorgen.
Undskyld, jeg har været så... mistænksom.
Det var på grund af en person før dig -
- som arbejdede lidt for hårdt på at komme tæt på far.
Okay.
Kom.
Ja, sådan. Vent...
Ja, og så mod vinduet.
Perfekt.
- Skidegodt. - Kom her.
- Hvad er det? - Nej, den skal jeg have fjernet.
- Lad mig se. - Jamen den skal væk.
Flyt dig nu.
I kunne godt vise lidt hensyn og lukke døren. Det der er ret privat.
Jeg skal vel ikke føle mig som en fremmed i mit eget hjem.
Men selvfølgelig, når man kun tænker på sig selv...
Vi må planlægge udstillingen og gå rundt med vores portfolio.
Jeg må tjene nogle penge. Hvor får du dine penge fra?
- Det er Robin. - Det er fra Filipstad lokalavis.
Du har succes i Stockholm, har vi hørt fra din mor.
Du skal udstille dine fotografier og bor hos Jonny Björk.
Hvordan ser du på Molkom og dit gamle liv?
Savner du os? Er det stressende i Stockholm?
Jonny ville med på jagt.
Men han kan jo aldrig holde kæft. Han skræmmer alle dyrene væk.
Jeg tænkte, man kunne tilbyde hele pakken.
Fra bryllupsbillederne til salmerne -
- bordplanen, musikken, maden og tøjet.
Nej. Jeg tror ikke på det.
Der er ikke noget marked for det.
Du, jeg synes, vi skal tage på hotel i stedet for.
Jeg orker ikke at rede senge og alt det i jagthytten.
- Hotel? Det har jeg ikke råd til. - Det er jo mig, der betaler.
Jeg tænkte også, at man kunne filme det hele.
Fra polterabenden til brylluppet og festen.
Og så klipper man det sammen til en bryllupsfilm.
Man kan lægge den ud på nettet, hvor familien kan se den.
Nu snakker vi ikke mere om det. Det lyder som en af Jonnys ideer.
Undskyld, kan vi få to single malt? Tak.
Ja...
Okay. Jeg skaffer et atelier, en bil og nogle måneders løn.
Jeg får halvt ejerskab, og du gør, hvad du vil.
- Du spiller vel ikke dobbeltspil? - Nej.
Læg nu ikke for mange følelser i det.
Astrid skal nemlig over til London-kontoret om tre uger.
Havde jeg tænkt mig.
Sådan så Cecilia ud, da jeg scorede hende på Café Opera for 100 år siden.
Venlig og tålmodig.
Som en rigtig arbejdshest.
Ved du, hvad Jonny troede? Han troede, han skulle score hende.
Jonny Boy, for fanden...
Jonny Boy. Nej, jeg kan godt lide ham.
Tak.
- Jeg tror faktisk, jeg går op. - Jeg bliver lidt. Tak for i dag.
Se mig i øjnene. Man ser folk i øjnene.
Ved du, hvad jeg godt kan lide ved dig? Du er god til at lytte.
Alle andre vil kun snakke om sig selv. Men ikke dig.
Du er begavet, Robin. Er du klar over det?
Tusind tak. Ja, godnat.
Du, den der udstilling bliver ikke til noget, vel?
- Nej, nej. - Godt.
Hej, hej.
Jeg sætter mig lige her, for det er så kedeligt at sidde alene.
Det er far. Jeg er meget skuffet over, at du bare bliver væk.
Jeg skal have bilen i morgen, senest i overmorgen.
Jeg har solgt den for 40.000, så du har fandeme bare at komme med den.
- Hej. - Hvor har du været?
- Jeg har skudt duer med Classe. - Jeg troede, han hed Claes.
Jeg er træt af hans skide duer og ænder.
Skal man skyde noget, skal det være noget ordentligt, såsom en elg.
Jeg tror faktisk, Classe blev lidt småsur over, at jeg ikke ville med.
Jeg kunne jo ikke sige nej, når han spurgte.
Du er blevet en parasit, Robin.
Du indynder dig og hugger andres venner.
Hvis du skal fedte for Claes, må du flytte ud af min lejlighed.
Det er jo ikke din.
Jeg vil alligevel ikke på jagt med Classe igen.
Nej. Altså, det er jo ikke, fordi jeg er misundelig på dig. Det er bare...
Du må kunne se dig selv i spejlet. Der er farligt derude.
Samfundet er blevet til sådan en slags skide Disney-film.
Man bilder børnene ind, at løverne er søde, men det er de ikke.
Der er så meget lort, der venter dig. Som for eksempel ægteskab.
Når kællingen skrider, tager hun både penge, børn og venner med.
Og en mindre kvalificeret kælling overhaler dig indenom på arbejdet.
Nej, vi lever i en mørk tid, Robin.
Det er kællingernes tid.
Hej.
Jeg har lavet vores fælles portfolio.
- Av... - Hvad er der?
Jeg er ved at få fjernet tatoveringen med laserbehandling.
Jeg har talt med min mor om udstillingen.
Jeg sagde, du deler væggen med mig. Så spurgte hun, om vi var kærester.
Og jeg sagde nej. Altså, det er ikke noget med dig. Det er bare min mor.
Har jeg valgt de forkerte billeder?
Nej. Nej, det har du ikke.
Er der noget galt?
Er det noget med os?
- Det er Robin. - Hej, det er Claes. Kan du snakke?
Lige et øjeblik.
Cecilia ringer til dig i dag. Sig, vi sov i jagthytten, ikke på hotellet.
- Hvorfor det? - Jo, fordi... Hvad mener du?
Hvis jeg skal lyve, vil jeg vide hvorfor.
Jamen jeg tror godt, du ved, hvad der skete på hotellet.
- Jeg skal give dig et alibi? - Ja, det kan man godt sige.
Men jeg har det ikke særlig godt med at lyve.
Okay. Sig, hvad du vil have.
Sig det.
- Cecilia, må jeg tage et billede? - Gerne. Min datter udstiller også.
- Hej. - Hej.
Jeg tager det.
Og det.
- Se. - Ja, men de er jo også flotte.
Classe lader stråmænd købe konens grimme malerier.
Der er en. Han skifter lidt, så man ikke genkender dem. Ham i beige.
Jeg tager hjem til Värmland i morgen.
- Bare en dag. - Så tag Alice med.
Astrid? Nej, hun ville falde død om.
Nej, det ville de snarere. Sørg for at lukke kæften på dem.
Vil du ikke vise mig nogle steder? Din gamle skole og sådan.
Nej, der er ikke noget at se. Der er kun lige én ting.
Jeg svarer ikke for, hvilke dumheder min mor og far vil sige.
Hej.
Hvor ser du flot ud.
- Hej. - Hvad er det for en bil?
- Det er din. Vi tager toget hjem. - Og hvor er min bil?
- Den her er jo bedre og dyrere. - Hvordan har du fået råd til den?
Velkommen, Astrid. Det var hyggeligt, at du kom med.
- Jeg håber, du kan lide thaimad. - Ja da.
- Ove Johansson. - Astrid. Her er så flot.
- Hvad? - Alt. Naturen og...
- Vældig flot. - Det er bare noget, du siger.
Astrid, kom, så skal jeg vise dig, hvordan vi bor.
Så kan Ove tale lidt med Robin. Er du tørstig?
- Vi skal have en lille snak. - Om hvad?
- Den tager vi omme bagved. - Okay. Tager du den her?
Den kan du selv tage.
MOLKOM ER DØDENS PØLSE
Det er jo humor.
"Sulfatfabrikkens lukning var kun godt for Molkom."
"Man er vokset op i en stor prutboble. Hvorfor grille udenfor -"
"- når alt alligevel lugter af sur røv? siger Robin."
- Det er jo rigtigt. - "Folk på landet kræver bare ind."
"Bliver de arbejdsløse, nægter de at flytte og vil forsørges."
Sådan er det jo. Skulle jeg have løjet?
Du ved ikke, hvad vi har ofret for at give dig et godt liv.
Det var sgu ikke så nemt på to arbejderlønninger.
Og her er det så meningen, jeg skal skamme mig?
- Er du nu ligesom dem? Overklassen. - Hvad ved du om overklassen?
- Du har måske set noget i tv. - Jeg er ikke misundelig.
Jeg vil ikke være som dem. Jeg er en jævn mand.
En jævn mand? Hvem fanden vil være det? Jeg vil i hvert fald ikke.
Det var så underligt. Nu skal jeg vise dig det. Jeg sad og bladrede...
Normalt køber jeg ikke de blade, men efternavnet er jo usædvanligt.
Så jeg forstod, det måtte være dig og din mor. Fint billede. Pæn kjole.
- Men de fotograferede ikke Robin? - Nej, han ville ikke.
Det er præcis ligesom hans far.
Jeg må indrømme, jeg var så nervøs her, inden du kom.
Robin har ringet og formanet os om, hvordan vi skulle opføre os.
Vi må ikke...
Vi må ikke gøre det og det. Men man kan jo kun være sig selv.
Han vil ikke have, du ved, at vi er arbejdsløse, og at han bor hjemme.
Men jeg synes ærlig talt... Du er jo ligesom enhver anden.
- Det håber jeg da. - Bare meget kønnere.
Hendes farfar var et svin. Han flyttede sine fabrikker til udlandet.
- Tegnebog er ikke lig med hjerne. - Og min morfar var nazist.
Ikke inderst inde. Det var ikke pænt sagt, Robin.
Det er dem, der forsørger dig, nu du er på bistand. Tænk lige på det.
Jeg ved selv, hvordan det er, når folk synes, man er lidt fin på den.
Ove plejede jo at være driftsleder.
Og den her vej kaldes for "smørhullet".
Men jeg forsøger altid at behandle folk ens.
Jeg taler med og omgås alle.
Jeg synes, det er vigtigt. Det er en slags livsfilosofi, jeg har.
Altså, jeg tænker sådan her...
- Når vi dør, er vi alle lige. - Det er sandt.
Det lyder nok lidt kæphøjt. Men jeg forsøger altid at tage mig tid...
Hvad er det for nogle forretninger, Robin laver med din far?
Ja, han har ikke fortalt mig noget. Men du ved det heller ikke?
Nå, nu kommer Bobby og Malin.
Der er lige en ting. Jeg ved ikke, hvordan jeg skal sige det, men...
Bobby er lidt speciel, bare så du ved det.
Han er ikke opvokset i smørhullet, så at sige.
- Han er ligesom lidt grov i munden. - Det er helt i orden.
Værsgo, Astrid.
- Skal du se sådan ud nu? - I lige måde.
- Hvad er det med dig? - I lige måde.
Tys. Kan I sove om natten, eller holder lille Metallica jer vågen?
- Metallica? - Hun er rigtig sød.
Skal hun virkelig hedde Metallica? Stakkels unge.
- Vi vil have, hun skal være unik. - Nemlig.
Og et fedt navn er den billigste luksus, man kan give ungen.
- For os, der ikke svømmer i penge. - Hvad mener du?
- Jeg kan godt lide det. - Det er bare noget, du siger.
Nej.
- Skal du absolut smaske sådan? - Nej, nu skal vi også nedenunder.
Okay, Bernt. Her er spørgsmålet til 50.000 kr.
Hvem grundlagde Hennes & Mauritz i 1947?
- Skal vi spise foran fjernsynet? - Der er "Hvem vil være millionær".
Det er bare hyggeligt.
Sådan. Nu skal I bare fange an.
Først vil jeg... vil vi gerne give jer en lille gave.
Tak. Hvor fint. Hvad har den kostet?
- Det spørger man ikke om. - 90 kr.
90 kr... Ja, men så skal jeg vise jer noget.
Kom med.
Og Erling Perssons søn, Stefan, er nu bestyrelsesformand -
- så nu har du 50.000 kr.
Hold kæft, mand. Hun griner hele tiden.
Og hvad med ham greven derovre?
- Hun har gjort ham sådan. - Hendes far har vist 200 mio.
- Kroner? - Ja.
Den her vinkælder købte Gunnarson til os i Tyskland.
Det er jo bare et vaskerum fyldt med papvin.
Gæt, hvad det har kostet. 4368 kr. for alt det her.
Det svarer til 168 flasker. Det er 26 kr. per flaske.
- Hvorfor så købe én flaske til 90? - Måske fordi det er en bedre vin.
- Det er jo ingen konkurrence. - Jeg syntes bare, det var morsomt.
Jeg håber, du overlever.
Hvad fanden er der?
- Skål for søster og bebs. - Og for Bobby.
- Hip, hip! - Hurra, hurra, hurra, hurra.
- Det er faktisk kun tre hurraer. - Er du dum? Det er sgu da fire.
Du skulle læse lidt på det, Bobby. Det er kun tre.
- Selvfølgelig er det fire. - Ja.
Jeg vil gerne sige, at vi ikke bor her, fordi vi er bange for at flytte.
Vi bor her, fordi vi gerne vil. Vi længes ikke væk.
- Nej. - Jeg gør i hvert fald ikke.
- Interessant. Skriver nogen ned? - Stille. Nu begynder det.
Nu gælder det 50.000 kr.
Hvad hed Martin Scorsese og Robert De Niros første film?
- "Taxi Driver". - "Mean Streets"?
- Nej, det er ikke en Scorsese-film. - Eller "Gaden uden nåde".
- Det er ikke en af mulighederne. - "Mean Streets" var originaltitlen.
"Gaden uden nåde" er korrekt. Nu har du 50.000 kr.
Det er vel den svenske titel, der tæller i Sverige.
- God undskyldning, far. - Robin, hold så op.
Hvad var Abraham Lincolns øgenavn?
"Honest Abe"!
..."Accurate Abraham" eller "Honest Abe"?
Du er nok rigtig stolt over, at du kan komme og vise hende frem.
Sådan en rig, fisefornem en.
Ove, gør noget.
Nu holder I op! Hvem tror I, I er, at I skal pisse territorier af?
Vi skal alle dø en dag, og så er vi lige.
Så betyder det intet med hårfarve, eller hvor mange penge man tjener.
For så er man bare død. Tænk over det. Det der er for lavt!
"Honest Abe"! Du har vundet 100.000 kr.
Jeg troede, I ville være glade, nu jeg har fået succes.
Tak for i aften.
Fem spørgsmål til millionen, og du har to livliner tilbage...
Astrid?
Jeg forsvarede dig jo over for Bobby, den taber.
Han var i Thailand og fik tatoveret det kinesiske tegn for "frygt".
Så kom han hjem, og tjeneren på kineserrestauranten sagde -
- at der stod "fodmassage". Lad være at ignorere mig, forpulede kælling!
- Hvad?! - Det var bare for at få en reaktion.
Du skal ikke gemme dig bag en maske af dumhed.
Fatter du ikke, at du provokerer dem ved at opføre dig som en greve?
- De er jo sinker. - Det er din familie!
Du kan ikke fornægte din baggrund. Og hvad har du gang i med min far?
- Ikke noget. - Og bilen og studiet?
- Jeg har optaget lån. - Det tror jeg ikke på.
Hvor fanden ligger stationen?
- Lad mig stille min bagage ind... - Glem det. Tag en anden vogn.
Vær nu ikke så dum. Skulle jeg lave forretninger med ham? Nej...
Har han sagt det? Hvad?
"Ved I, hvad livet er?"
"Livet er elendigheden mellem drukturene."
"Hvorfor foragte den, der bedøvet går igennem det?"
"Hvorfor ophøje en smertefuld vandren over glas til noget ædelt -"
"- når trøsten hånler af dig, mens du vrider dig i smerter?"
"Le, menneske, le. Lån af morgendagen. Berus dig."
- Utroligt. - Det bliver magisk.
Mig, den her tekst og Stadsteaterns store scene.
Ras mod de unge, der ikke forstår at rejse gennem livet for alvor.
Hvisk til de unge: Tag livet som en kærlighedsdans.
Kærlighed... så falsk.
Arbejde, så sandt, så sandt.
Det ved enhver, der har stirret ned i den bitre meningsløshed.
De taler, som om alt var slut. Elsk! Elsk nu, Wolfgang.
- Jeg har aldrig smagt kærligheden. - Sådan taler kun en, der kræver.
Hvor er der en favn? Nu ved jeg, at livet blot er en ussel baggrund.
Taler I nu i gåder igen? Hvorfor kan I ikke se livet, som det er?
Som en enkel melodi. I kræver bare uden selv at give.
I en dis af selvmedlidenhed er du gået gennem gyder så fugtige...
Ved I, hvad livet er?
Livet er elendigheden mellem drukturene, Jonny.
Livet er den der... elendighed mellem drukturene.
Hvorfor foragte den, der bedøvet går igennem det?
Hvorfor ophøje en smertefuld vandren over glas til noget ædelt...
Berus dig. Lån af morgendagen.
Der findes ingen mening, ingen Gud, ingen...
...plan! Le, menneske, le.
Der er kun et kort sekund på denne jord af lykke. Le, menneske, le.
Skål! Skål!
- Tak for forestillingen. - Hvordan føles det?
- Okay. - Det var skidegodt.
Jeg blev helt rørt, der da du begik selvmord.
Der var nok også nogle, der frydede sig.
- Var Classe her? - Skulle han have været det?
Jeg sendte to billetter, så...
- Nå, godt det samme. - Vi ses vel til kroppkake-dagen.
Cecilia har ikke inviteret mig de sidste to år.
- Hun bad mig om at invitere dig. - Nå?
- Kroppkake-dagen? - Classe laver dem altid i august.
Døren er åben.
Kom ind!
Hej.
Vi har været i Värmland hos Robins forældre.
Gå med mor, jeg kommer om lidt.
- Hej, far. - Hej.
Jeg har inviteret Jonny.
Ja, det hørte jeg.
Henter du ikke lidt vin i kælderen? Det er den liste.
Hvad laver dine forældre?
Min mor er køkkenchef, og min far arbejder i industrien. I en høj stilling.
Javel.
Undskyld mig et øjeblik.
Hej, Classe.
- Du er som en forpulet kakerlak. - Undskyld, jeg pressede dig til...
Men kakerlakker er forbandet gode til at overleve.
Jeg har holdt øje med dig. Du er ikke bange af dig.
Nej.
- Du er satans god til at overleve. - Ja.
Vi skal have en snak senere, os to.
Okay.
- Hvad laver hans forældre? - De er arbejdsløse.
Det sagde han ikke til mig. Han sagde, de var en slags chefer.
Hvorfor tror du, han har valgt dig?
Hvorfor valgte du far?
- Hvad med Jonny? - Han slikker nok sine sår.
Det var en rigtig ubehagelig anmeldelse.
Eller anmeldelse... Det var snarere en nedslagtning. Det var frygteligt.
Teateret lever jo af statsstøtte, så pyt med, om der ikke kommer nogen.
- Hvorfor får malere ikke statsstøtte? - Hvor stod anmeldelsen?
I kultursektionen. Der plejer de jo at stå. Vent, så henter jeg den.
Åh nej.
"Jonny Björk som Sjælen er det mest overfladiske -"
"- man nogensinde har set på en etableret teaterscene."
Nåh...
"Man spørger sig selv, om han har taget den rigtige sceneindgang."
- Det står der. - Du har streget det under.
Jeg studsede over det, for sådan kan man da ikke skrive.
Robin, du var der vel?
- Ja. - Hvordan var han så, Jonny Boy?
Han var...
Han var ynkelig.
"Og når det gælder timing og samspil -"
"- virker Björk som en julemand, der er gået forkert sankthansaften."
- Goddag i stuen. - Jonny Boy! Velkommen.
Hej. Hvordan går det?
Fint. Jeg er lidt træt efter forestillingen.
- Skal jeg varme noget op? - Det klarer jeg selv.
Snup en kold øl.
- Jeg prøver bare at være venlig. - Du forråder ham.
Jeg vil bare ikke lave en scene.
- Har du allerede spist, Jonny? - Nej. Jeg vil drikke mig mæt.
Jonny, vil du med ud at sejle her i næste weekend?
- Jeg spiller i weekenden. - Det var synd.
- Især i betragtning af anmeldelsen. - Nå? Jeg har ikke læst den.
Har du ikke? Er der heller ingen andre, der har?
- Nej. - Cecilia?
- Nej. - Robin?
Nej...
Nej... For jer, der er kulturinteresserede -
- kan jeg fortælle, at stykket er droppet. Det var sidste gang i går.
- Det var da synd. - Synes du det?
Anmeldere mener bare en masse uden at skabe noget selv.
- Og hvad gør du? - Jeg har kun meninger som hobby.
Tør lige det grin af, før jeg hiver fissen hen over hovedet på dig.
- Slap nu af, Jonny Boy. - Jeg er ikke nogens Jonny Boy.
- Vil vi have sådan en lejer, Claes? - Han mener det jo ikke.
- Astrid, du må have noget større. - Hold nu op, mor.
Fru Fisse? Claes sender stråmænd til dine udstillinger -
- for at købe dine grimme malerier. Så fru Fisse ikke bliver ked af det.
Skal du med, Robin?
Ja, han er et nul. Det gør ondt, når man må indse det.
Vi gik for vidt.
Der er intet galt med Jonny Boy. Det ordner sig nok, når han er...
Han kommer tilbage, når han er tørstig.
- Vi går nu. - Jeg bliver her og sover i nat.
- Kunne du ikke mærke, hvad der skete? - Hvad med dig selv, Robin?
Hvis du lyver om dine forældre, hvad lyver du så ellers om?
Skal vi lige tale sammen?
Skal du tage sol nu? Undskyld, jeg ikke gik sammen med dig.
Jonny?
- Du skal ikke blive som mig. - Nej.
Så står vi op!
Jeg har nogle ideer til, hvordan vi løser det med lejligheden.
Jonny?
- Hvor ligger han? - De tager sig af ham nu.
- Var det en ulykke? - Det tror jeg ikke.
- Hvordan går det med Jonny? - Jeg må vende tilbage.
Jeg har løjet for dig hele tiden. Jeg gjorde som Claes.
Jeg betalte folk for at købe dine billeder.
Bilen og studiet fik jeg af din far.
Og han vil have, at jeg skal begynde at arbejde for ham.
- Du er den mest falske... - Ja, men skrot hellere din far.
Lad ikke ham forsørge dig. Fotografér eller smid kameraet ud.
- Bestem dog over dit eget liv. - Det handler ikke om min far.
Det handler om, at du har udnyttet mig.
- Jeg gjorde det for at hjælpe dig. - Hvad er det med dig?
Hvorfor behandler du mig ikke som et normalt menneske?
Hvad har jeg gjort dig?
Du tør ikke forlade det, du kommer fra. Men det er, hvad jeg gjorde.
- Jeg gjorde alt arbejdet. - Flot. Sikke en perfekt offerrolle.
Arbejderdrengen, der gennemskuer overklassen, rejser sig og siger fra.
Klapsalver. Ved du hvad? Det er dig, der er fej.
Du ville aldrig turde sige din mening til Claes.
SLET KONTAKT?
JONNY BJÖRK DØD "HAN VAR DEPRIMERET"
HVIL I FRED VENNERNE I DJURSHOLM
Vi er samlet her i dag for at tage afsked med Jonny Maximilian Björk.
Vi er sikkert mange, der troede, vi kendte Jonny.
Mange, der kan sige: "Sådan var Jonny. Sådan tænkte Jonny."
Men vi kendte måske ikke Jonny inderst inde.
Måske vidste vi ikke, hvad Jonny gik og bar på.
Der er kun én, der ved, hvordan Jonny egentlig havde det.
Og det er Gud.
- Hvorfor gjorde han så ikke noget? - Hvabehar?
Livet er en gave fra Gud.
Men livet er også skrøbeligt.
En dag orker kroppen ikke længere, og hjertet går i stå.
Men nogle gange orker sjælen ikke mere...
Hvad... Hvad gør du?
Sådan. Fortsæt.
- Sådan gør man ikke. Hvem er du? - En, der kendte Jonny.
Nu går du ud og henter den igen. Ellers må du gå.
Jeg fortsætter ikke, før du har hentet den tilbage.
Hvor skal du hen?
Det ved jeg ikke.
Det ved jeg heller ikke.
Måske skal vi samme vej.
Tekster: Bibi Huryn Prima Vista